Stortinget - Møte onsdag den 7. mars 2007 kl. 10
President: Solveig Horne
Spørsmål 3
Presidenten: Dette spørsmålet, fra representanten Bjørg Tørresdal til kommunal- og regionalministeren, er overført til arbeids- og inkluderingsministeren som rette vedkommende.
Bjørg Tørresdal (KrF) [11:36:11]: «I statlige og offentlige etater er det steds- og avstandsuavhengige arbeidsplasser. Oppgavene som skal utføres, er altså ikke avhengig av at arbeidsplassen er sentralt plassert. En klar føring fra politisk hold som tilsier at slike stillinger ved organiseringen av NAV bør legges til distriktskommuner i de forskjellige fylker/regioner, er et treffsikkert distriktspolitisk virkemiddel.
Er statsråden enig i dette, og kommer statsråden til å følge opp dette i forhold til NAV-reformen?»
Statsråd Bjarne Håkon Hanssen [11:36:43]: Stortinget vedtok enstemmig høsten 2001 å be regjeringen utrede spørsmålet om en felles etat for sosial-, arbeidsmarkeds- og trygdeetaten og legge saken fram for Stortinget på egnet måte i løpet av 2002. Hovedmålet med reformen skulle være å bringe flere mennesker inn i og tilbake til arbeid, gjennom mer helhetlige og samlede grep fra de ulike etatene.
Regjeringen Bondevik II fulgte opp saken gjennom St.meld. nr. 14 for 2002-2003 og St.prp. nr. 46 for 2004-2005. I St.prp. nr. 46 skriver regjeringen Bondevik II at målet for arbeids- og velferdspolitikken krever en helhetlig reformpolitikk, hvor etableringen av arbeids- og velferdsetaten er et vesentlig element.
Når det gjelder spørsmålet om organisering internt i etaten, sies det bl.a.:
«Hensynene til effektiv ressursutnyttelse og tilstrekkelig kompetanse og kvalitet i saksbehandlingen tilsier at en rekke funksjoner innen statsetaten som ikke krever brukernærhet ivaretas gjennom regional spesialisering og oppgavedeling, eller håndteres av landsdekkende enheter. Den effektiviseringsgevinsten man oppnår kommer brukerne til gode på flere måter: Gjennom bedre kvalitet og raskere håndtering, og ikke minst ved å frigjøre ressurser til den vesentlige oppgaven: brukeroppfølging i førstelinjen.»
Den nåværende regjeringen har i sin oppfølging av reformen, bl.a. gjennom forslagene i Ot.prp. nr 47 for 2005-2006, lagt de ovennevnte hensyn til grunn. Samtidig er det viktig for Regjeringen å sikre at reformen gjennomføres på en slik måte at den i størst mulig grad også bidrar til å realisere målene i distrikts- og regionalpolitikken.
Lokalisering av statlige arbeidsplasser er et viktig virkemiddel i distrikts- og regionalpolitikken, og dette gjenspeiles i Kommunal- og regionaldepartementets rundskriv, «Retningslinjer for lokalisering av statlige arbeidsplasser og tjenesteproduksjon».
I lov om arbeids- og velferdsforvaltningen heter det at arbeids- og velferdsetaten og kommunene skal ha felles lokale kontorer som dekker alle landets kommuner. Utover det skal arbeids- og velferdsetaten være representert på de stedene som Arbeids- og velferdsdirektoratet bestemmer.
Arbeids- og velferdsdirektoratet har lagt fram forslag til prinsipper for organisering av Arbeids- og velferdsetaten. Direktoratet har lagt vekt på at den samlede kontor- og enhetsstrukturen må bidra til god geografisk spredning av statlige arbeidsplasser i arbeids- og velferdsforvaltningen, samtidig som medarbeidere som må bytte arbeidssted, i minst mulig grad skal behøve å flytte. Forslaget innebærer bl.a. en skjerming av bemanning i de minste NAV-kontorene, at det etableres fylkesvise spesialenheter for forvaltning, og at det etableres fem nasjonale spesialenheter for pensjon.
I organiseringen av etaten må en balansere hensynet til effektivitet og brukerorientering, hensynet til medarbeiderne og distrikts- og regionalpolitiske hensyn. Selv om det er Arbeids- og velferdsdirektoratet som beslutter hvor etaten skal være lokalisert, vil departementet gi direktoratet føringer for de prinsipper man skal legge til grunn for sine beslutninger.
Bjørg Tørresdal (KrF) [11:40:19]: Jeg takker statsråden for svaret.
Det er enighet om intensjonene med NAV-reformen, men spørsmålet i denne omgang går på organiseringen av denne reformen.
I Kommunal Rapport 15. februar uttrykker tidligere sosialminister Guri Ingebrigtsen at hun frykter en omfattende sentralisering i forbindelse med organiseringen av NAV-reformen. Tor Saglie, som er arbeids- og velferdsdirektør, har sagt at en har som intensjon å trekke ut 1 400 ansatte fra trygde- eller NAV-kontor og overføre til 35 nye spesialenheter. Dette frykter Guri Ingebrigtsen vil føre til at statsansatte i kommunene og i distriktene vil bli plassert i mer sentrale strøk. Men det kommer jo an på hvor spesialenhetene blir liggende.
Og mitt spørsmål blir: Vil det bli gitt føringer fra departementet om at akkurat disse spesialenhetene, som har avstandsuavhengige arbeidsplasser, vil bli lagt til distriktene, eller får NAV-etaten lov til å bestemme dette selv?
Statsråd Bjarne Håkon Hanssen [11:41:20]: Dette skjer i dialog mellom meg og statsetaten. Tørresdal har på en måte rett i at dette er avstandsuavhengige stillinger, men på en annen måte tar hun veldig feil. Da hennes egen partileder hadde den jobben jeg nå har, la han opp til at alle ansatte i NAV skulle beholde en jobb i NAV. Dermed er det slik at når vi nå skal lokalisere disse spesialenhetene, skal vi ta hensyn til distrikts- og regionalpolitikken. Men vi skal også ta hensyn til at vi må lokalisere på en slik måte at flest mulig av de ansatte i NAV kan jobbe videre i den spesialenheten som blir etablert. Vi må altså ta hensyn til pendleravstander. Vi kan ikke lokalisere disse spesialenhetene i NAV helt uavhengig av hvor de som skal bemanne spesialenhetene, bor. Da vil vi komme i den situasjonen at vi har hundrevis, tusenvis, av overtallige som følge av den kloke beslutningen Høybråten tok overfor de ansatte.
Bjørg Tørresdal (KrF) [11:42:31]: Jeg takker for de signalene som gis her, om at det vil bli tatt hensyn, og at det vil bli lagt føringer fra Regjeringens side for å legge en del av disse spesialenhetene til distriktene – jeg oppfatter det slik. Samtidig må jeg uttrykke i klartekst at det finnes noen der ute som skal flytte fra distriktene, fra kommunene, og fra de kontorene de er på i dag, til disse nye spesialenhetene.
Suldal og Sauda i Rogaland er kommuner som har søkt om å få spesialenheter for tjenester som skal besvares på mail og telefon. De har bedt om at de istedenfor å miste statsjobber ute i kommunen, får tilført en spesialenhet. Er det ikke mer logisk at den spesialenheten ligger i Ryfylke, enn at den skal legges i pressområder som Stavanger og Sandnes?
Statsråd Bjarne Håkon Hanssen [11:43:19]: Jeg vil ikke gå inn på å drøfte konkrete steder. Jeg vil avstå fullstendig fra det. Men det er viktig for meg å understreke at når man skal etablere spesialenheter, og det har også Kristelig Folkeparti vært for, må disse ansatte komme fra noen kontorer. Det må være noen kommuner som i dag har statsansatte, som må avgi noen av de ansatte til spesialenhetene. Hvis ikke får vi det ikke til. Det er man enige om.
Så skal vi forsøke å lokalisere etter distrikts- og regionalpolitiske hensyn – og, ja, det kommer helt sikkert til å skje. Men i tillegg må vi ta hensyn til at disse ansatte altså i størst mulig grad skal kunne pendle inn til de nye arbeidsplassene. Det betyr ikke at de dermed må ligge i de store byene. Det går an å pendle fra de store byene og ut, og ikke bare utenfra og inn. Den type hensyn skal absolutt vektlegges, men det er en helhet mellom distrikts- og regionalpolitikk, brukerretting og personalpolitikk som må gå i hop. Det tror jeg skal vise seg at vi greier å få til på en god måte.
Presidenten: Da går vi til spørsmål 13.