Innstilling frå kyrkje-, utdannings- og forskingskomiteen om framlegg frå stortingsrepresentantane Johanne Gaup og Reidar Johansen om avvikling av internatordninga for elevar i grunnskulen.
Dette dokument
- Innst. S. nr. 14 (1995-1996)
- Kildedok: Dokument nr. 8:81 (1994-95)
- Dato: 19.10.1995
- Utgiver: kyrkje-, utdannings- og forskingskomiteen
- Sidetall: 1
Tilhører sak
Innhold
- 1. Innledning
- 2. Komiteen si tilråding
- Vedlegg: Brev 6. september 1995 frå statsråd Gudmund Hernes til kyrkje-, utdannings- og forskningskomiteen:
Til Stortinget.
Dokumentet inneheld dette framlegget:
« Stortinget ber Regjeringen snarest i samarbeid med de berørte kommuner å legge til rette for å avvikle internatordningen for barn i grunnskolen. »
Fortsatt bur mange elevar i grunnskulen på internat gjennom heile skulegangen. Med 6-års reformen vil dei flytte enda tidlegare heimefrå. Internatordninga strir mot born sine rettar. Born har rett til å vakse opp saman med foreldra. Internatordninga fører og til at born m.a. av reindriftssamar misser ein del av sin kultur. I staden for ei internatordning må ein finne lokalt tilpassa løysingar.
Komiteen viser til omtale av internatordningane i statsbudsjettet for 1996, jf. St.prp. nr. 1 fra Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet. Vidare vil komiteen vise til statsråden sitt svar 6. september 1995 til komiteen, trykt som vedlegg til innstillinga her.
Komiteen viser til at internatordningane i dag er heimla i Grunnskulelova § 4 nr. 3 som seier at kommunen skal syte for innlosjering av elevar som « bur slik til eller har så lang veg at dei ikkje kan nytte dagleg skyss til skulen ». Internatordningane er oppretta på grunn av klimatiske, geografiske, næringsmessige og kulturelle/språklege forhold, og vidare ved statlege kompetansesenter for spesialundervisning. Det er også nokre få kommunalt drevne/finansierte internatordningar som er i drift delar av året på grunn av klimatiske forhold.
Komiteen meiner at dette mangfaldet av internatordningar har vore nødvendige/praktiske ordningar og ikkje er eit resultat av utdanningspolitiske målsettingar.
Komiteen ser ikkje ei lovendring som fjerna moglegheita for internatopphald, som ei tenleg løysing på ei ordning som i hovudsak vart etablert av praktiske grunnar og ikkje som eit pedagogisk verkemiddel eller mål.
Komiteen sitt fleirtal, alle unnateke representanten Christiansen, er kjend med at eit samla miljø knytt til dei statlege kompetansesentra for spesialundervisning ynskjer at internatordninga vert oppretthalden.
Fleirtalet vil òg vise til at Sametinget meiner at internatordninga for dei samiske skulane som er oppretta med grunnlag i språk og kultur, vert oppretthaldne så lenge samiske organ ynskjer det. Fleirtalet vil elles peike på at internatordninga for grunnskulen ikkje er ei god eller ei ynskeleg løysing for små barn.
Fleirtalet vil understreke at det av omsyn til både borna og foreldra må arbeidast for å redusere eller fjerne behovet for internatopphald i samband med grunnskuleundervisninga. Fleirtalet viser til Innst.O.nr.36 (1993-1994) og innføringa av 10-årig grunnskule der opplæringsretten og -plikta startar det året barnet fyller 6 år. Fleirtalet meiner at det er spesielt viktig at kommunane organiserer eit pedagogisk tilbod til 6-åringane i lokalmiljøet. Fleirtalet vil peika på at dette best kan skje ved lokalt tilpassa løysingar og gjennom eit nært, konstruktivt og målretta samarbeid mellom dei aktuelle kommunane og departementet.
Komiteens medlemmer fra Senterpartiet mener at de samiske barna på lik linje med andre barn har krav på å få undervisning i sitt lokalmiljø. Det samiske språk og kultur skal være en integrert del av den lokale undervisningen, slik at samiske barn ikke må sendes på internat for å få denne opplæringen.
Komiteens medlem representanten Christiansen mener at så lenge dagens bosettingsmønster opprettholdes, vil det etter dette medlems vurdering være umulig å fjerne behovet for internatopphold i forbindelse med grunnskoleundervisningen helt. Dette medlem legger i denne sammenheng så vel økonomiske som faglige vurderinger til grunn.
Dette medlem er i utgangspunktet enig med komiteens flertall i at internatordningen for grunnskolen ikke er en god eller ønskelig ordning for elevene. Dette medlem er imidlertid tvilende til om det offentlige vil kunne gi et tilbud som er bedre for samtlige av de elevene det her dreier seg om. Dette medlem vil i den sammenheng peke på at enkelte av barna eksempelvis kan være fra steder hvor det ikke er andre på deres egen alder. Dette medlem tror i slike sammenhenger at en løsning med eksempelvis ambulerende lærer vil bety at barnet ikke får noen kontakt med jevnaldrende barn. Dette er heller ikke en god løsning slik dette medlem ser det.
Dette medlem mener det på enkelte små steder kan være grunnlag for at foreldre ville kunne drive en egen skole dersom de fikk tilskudd etter privatskoleloven. Dette medlem vil i den sammenheng påpeke at det er urimelig at foreldre ikke får adgang til å starte en slik privatskole dersom denne ikke bygger på pedagogiske eller livssynsmessige alternativer.
Dette medlem har forståelse for at mange av de foreldrene som har barn som må bo på internat er meget skeptiske til vedtaket om skolestart for 6-åringer. Dette medlem vil i denne sammenheng vise til merknader i forbindelse med St.meld. nr. 29 (1994-1995) som åpner for at foreldre kan velge å la barna vente et år med å begynne sin skolegang.
Komiteen er gjennom statsråden sitt brev, jf. vedlegg, og St.prp. nr. 1 (1995-1996) kjend med at departementet arbeider med saka, og vil be om å bli orientert i framtidige budsjettproposisjonar.
Komiteen har ingen fleire merknader og rår Stortinget til å gjere slikt
Dok.nr.8:81 (1994-1995) - framlegg frå stortingsrepresentantane Johanne Gaup og Reidar Johansen om avvikling av internatordninga for elevar i grunnskulen - vert lagt ved møteboka.
Oslo, i kyrkje-, utdannings- og forskingskomiteen, den 19. oktober 1995. |
Jon Lilletun, | Ottar Kaldhol, | Siri Frost Sterri, |
leiar. | ordførar. | sekretær. |
Jeg viser til brev fra Stortinget 14. juni 1995 vedlagt Dok.nr.8:81 forslag fra representantene Johanne Gaup og Reidar Johansen.
Hjemmel for internatordninger i grunnskolen
Grunnskoleloven § 4 nr. 3 sier at kommunen skal sørge for innlosjering av elever som « bur slik til eller har så lang veg at dei ikkje kan nytte dagleg skyss til skolen »
Dersom forslaget i Dok.nr.8:81 skal realiseres må denne bestemmelsen enten fjernes, erstattes med et forbud mot innlosjering eller modifiseres.
Omfang av internatordninger
1. Statlig finansierte/drevne internat
Internatordninger på grunn av klimatiske, geografiske og næringsmessige forhold
Det finnes nå tre internat i denne kategorien:
Karasjok internat med 7 helårsinternerte elever på 2.-8. klassetrinn.
Kautokeino internat med 5 helårsinternerte elever på 1., 3., 6., 8. og 9. klassetrinn.
Karasjok og Kautokeino internat har både fjernt fastboende elever og elever fra flyttsamefamilier. Flyttsamefamiliene har sine barn ved internatet vår og høst mens de selv er ved kysten. Elevene bor hjemme om vinteren.
Skjånes internat, Gamvik kommune, har 10 helårsinternerte elever. Kommunen har fattet vedtak om skole på Nervei under forutsetning av kompensasjon fra staten. Blir vedtaket realisert, vil interneringsbehovet reduseres til 2 elever.
1.2. Internatordninger på grunn av kulturelle/språklige forhold
De tre sameskolene som befinner seg i Troms, Nordland og Nord-Trøndelag, er alle internatskoler og elevene går ved skolen fordi foreldrene ønsker at barna skal få et grunnskoletilbud basert på samisk språk og kultur. Foreldrene har valgt dette fremfor et tilbud i den kommunale grunnskolen på hjemstedet. For noen av barna ved den sørsamiske skolen er opphold på internat også nødvendig fordi foreldre er i reindriftsnæringa, og har flytteveier som gjør at avstanden til hjemmet blir for stor deler av året.
1.3. Internatordninger ved statlige kompetansesentra for spesialundervisning
Ved omstruktureringen av de tidligere statlige spesialskolene ble det etablert seks landsdekkende kompetansesentra for hørselshemmede og fire regionale kompetansesentra for døvblindfødte. Ved omorganiseringen ble alle sider ved virksomheten gått grundig gjennom. Et samlet miljø bestående av skolesektoren, interesseorganisasjoner for døve og tunghørte, foreldre og andre faggrupper (døveprester, psykologer m.m.) har ønsket internatordningen opprettholdt.
Gjennom denne løsningen der skole og internat er integrert, ivaretas de hørselshemmedes behov for å være i et tegnspråklig miljø og få sin grunnskoleopplæring på tegnspråk. For denne elevgruppen vil norsk være et fremmedspråk som de ikke kan tilegne seg på naturlig måte. Tegnspråklige miljøer må skapes, og de statlige kompetansesentra er sentrale tegnspråkmiljøer.
Etter grunnskoleloven har elever rett til å få spesialundervisning/tilrettelagt undervisning i hjemmeskolen i samsvar med de behov de har. Denne retten gjelder også hørselhemmede og døvblindfødte. Forskriftsfesting av rett til opplæring i og på tegnspråk er en ytterligere understreking av denne retten. Dette viser at foreldre kan velge mellom et undervisningstilbud der barna kan bo hjemme og et tilbud som krever internatopphold.
2 Kommunalt finansiert/drevne internatordninger
Det finnes noen få kommunale internatordninger. En del av disse er i drift bare i deler av året, når skyss er umulig på grunn av klimatiske forhold. Departementet har ikke nøyaktig oversikt over hvor mange kommuner som har internatordninger, men det er få.
Konsekvenser av eventuelt å avvikle internatordninger
Grunnskoleloven gir rett og plikt til opplæring. Det er urimelig at foreldrene gjennom denne plikten skal fratas muligheten til å ta del i barnas oppdragelse og oppvekst fordi ungene må bo på internat fra de er 6-7 år gamle.
På den annen side ser ikke foreldre som ønsker et spesielt undervisningstilbud eller språklig/kulturelt miljø opphold på internat som en ulempe. Det er også et legitimt valg. For denne foreldregruppen ville total avvikling av internatordninger være urimelig fordi det vil innebære at de ikke får det skoletilbudet de ønsker for barna sine.
Alternativer til internatopphold
Avvikling av internatopphold vil kreve ulike tilpasninger:
- | Endring av skolestruktur |
- | Pedagogisk/organisatorisk tilrettelegging. |
Opprettelse av nye skoler/kretser med få elever vil påføre kommunen store merutgifter, som vil bli krevd kompensert hvis det oppfattes som et pålegg fra sentralt hold, det vil si departement eller Storting.
Det pedagogiske alternativ til internatopphold er fjernundervisning og bruk av ambulerende lærer. Dette kan gjennomføres uten å endre kretsstruktur/skolestruktur, men kan likevel være en dyrere løsning enn internatopphold. Denne løsningen vil innebære at eleven ikke får undervisning i det sosiale fellesskap som klassen/skolen er. Den felles generelle del av læreplanen for grunnskolen, videregående opplæring og voksenopplæring legger vekt på at skolen skal utvikle samarbeidende mennesker. Departementet vil ikke anbefale at enkelte elever får all undervisning i grunnskolen gjennom fjernundervisning/ambulerende undervisning. En kombinasjon av slike tiltak og undervisning på skolen, vil kunne redusere omfanget av internatoppholdet. For 6-åringene vil det kunne tilrettelegges skoletilbud i samarbeid med barnehagen.
Avvikling av statsinternat i Finnmark
Gamvik, Karasjok og Kautokeino har i møte med departementet i februar fått tilbud om å overta drift av internatet med kompensasjon gjennom inntektssystemet tilsvarende det som er statens nettoutgifter til drift av internatene. Dette innebærer at kommunen kan vedta en skolestruktur/tilrettelegge undervisningen slik at behovet for internatopphold fjernes eller reduseres sterkt.
En del foreldre velger å la barna gå på skole i Karasjok og Kautokeino om vinteren og på sommerbostedskolen vår og høst. Dette innebærer at hjemkommunene Karasjok og Kautokeino må betale sommerbostedskommunen, det vil si at de påføres en merutgift. I og med at staten driver internatet, blir internatopphold en rimeligere løsning for kommunen enn å la elevene undervises der foreldrene oppholder seg. Dette indikerer at statens ansvar for internat i Finnmark bør avvikles slik at kommunene får et klarere ansvar for å utvikle tilbud som fjerner eller reduserer behovet for internatopphold.
Oppsummering
I spørsmålet om internatopphold må en legge stor vekt på foreldrenes ønske. Kommunene bør i samarbeid med hjemmet utvikle tilbud som reduserer internatoppholdet, eventuelt fjerner det.
Staten ønsker å avvikle statsinternatene i Karasjok, Kautokeino og Gamvik og i samarbeid med disse kommunene utvikle tilbud som reduserer behovet for internatopphold.
Lovendring som fjerner mulighet til internatopphold vil være en rigid løsning som vil kreve at kommunene oppretter nye skoler/filialklasser eller på annen måte tilrettelegger undervisningen, en merutgift som staten i så fall må kompensere. En generell lovendring ville også ramme internatordninger på grunn av språklige forhold eller ved de statlige kompetansesentrene.